Paul+Felix+Lazarsfeld



Paul Felix Lazarsfeld va ser un sociòleg i comunicòleg austríac que va nàixer el 13 d’abril del 1901 i va morir a Nova York el 30 d’abril del 1976. Va nàixer a una família de la mitja burgesia austríaca i va estudiar a la Universitat de Viena, on es va doctorar en Matemàtiques Aplicades i Física. Prompte, els seus pares el van introduir en el món de la cultura i la política, ja que eren socialistes actius. En sa casa es reunien personalitats com Max Adler, Otto Bauer o Karl Reiner. A més, Viena era una de les capitals culturals de més rellevància europea. Va fundar l’Institut d’Investigació Aplicada en Psicologia Social al seu país el 1929, va ser becari de la fundació Rockefeller amb la que va viatjar als Estats Units el 1933, i va treballar en la [|Universitat de Princeton] com a director de la [|Office of Radio Research]. El 1936 va dirigir el Centre d’Investigació de la Universitat de Newark, a Nova Jersey. Quatre anys més tard es va incoporar al Departament de Sociologia de la [|Universitat de Columbia], en Nova York, on va treballar tres dècades i va fundar el [|Bureau of Applied Social Research], el 1941.

Durant la II Guerra Mundial, el govern va promocionar una sèrie d’investigacions i estudis, de forma que el Ministeri de la Guerra va ser la principal font de financiació. Va ser pròxim a Merton i els teòrics de la “[|Mass Communication Research]”. Va escriure junt a Merton l'obra //[|Mass Communication, Popular Taste and Organized Social Action]//. El 1962 va ser nomenat president de l'American Sociological Association. La ràdio va nàixer als EUA dins de la indústria publicitària. Els anunciants volien saber quanta gent escoltava la ràdio i com era l’audiència, aquest era  treball de segmentació de l’audiència en el que es va centrar l’autor. Els anys 20, la ràdio va tindre molt de protagonisme en les campanyes electorals i va ser una bona plataforma publictària. Va ser un dels impulsors de la metodologia quantitativa en l'estudi en comunicació social en els anys 50 i 60. Està relacionat amb diversos estudis sobre audiències, efectes i els continguts dels mitjans. També ha realitzat investigacions lligades a la Universitat, però finançades per l’Administració. Comença a parlar de les funcions dels mitjans, els efectes intencionals, i les intencions dels emissors. Pretén descriure la conseqüència objectiva de l’acció mediàtica més enllà de la intencionalitat de la societat, que no depén dels elements subjectius. És la vessant més empírica i un dels fundadors de la "Mass Communication Research". També va ser un dels fundadors de l’anàlisi sociològica nord-americana sobre els mitjans i els efectes en la formació de l’opinió pública. Segons ell, l’avaluació de la recepció es fa a partir d’una consideració segmentada de les audiències, i no com un tot uniforme. Un dels primers del primers estudis que va realitzar anava sobre les pràctiques electorals en Ohio durant la campanya presidencial. Els resultats es van publicar i van ser el primer gran estudi sistemàtic sobre la formació i evolució de la conducta electoral dels set mesos previs. Es tenien en compte factors com la personalitat, la formació, el ciriteri, i la influència dels mitjans en la presa de decisions. Va estudiar molt la ràdio i els mecanismes d’influència social del mitjà d'una manera que li permetia relacionar el nivell de formació de l’audiència i la influència. Va conèixer la televisió quan estava irrumpint de manera massiva i els canvis de les pràctiques comunicatives de les audiències. El seu treball es basa en enquestes d’opinió i recolza la idea dels efectes limitats dels mitjans. Explica que el mitjans eren una nova forma de control social, els causants del conformisme social i deterioraven el nivell de cultura popular. Lazarsfeld i Merton compliquen l’anterior esquema comunicatiu. Afirmen que hi ha una **eufunció**, és a dir, funció positiva; una **disfunció**, que redueix l’adaptació al sistema; una **funció manifestada**, desitjada i reconeguda, i una **funció latent**, no reconeguda ni desitjable conscientment. Aquestes són les funcions: <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">-La funció atorgadora d’estatus <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">-La disfunció narcotitzant <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">-La funció de compulsió de les normes socials. <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">Diferencien el fluix de comunicació en dos etapes, els líders d’opinió i les relacions interpersonals. <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">El 1955 va publicar amb Katz l’obra en la que es fomentamenta la seua teoria, <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif; line-height: 1.5;">//[|Personal Influence]//, que va sorgir d’un estudi en el que es reiteren i perfeccionen els mecanismes d’anàlisi de la influència dels mitjans sobre els líders d’opinió i el conjunt de l’opinió pública. La teoria també es fomanenta en l'obra //<span style="font-family: "Times New Roman",Times,serif; line-height: 1.5;">[|The People’s Choice] //<span style="font-family: Times New Roman,Times,serif; line-height: 1.5;">. <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif; line-height: 1.5;">Construeix la teoria del “two-step flow of communications” que parla sobre el procés d’influència dels mitjans. El grup de lideratge social és un espai determinant en la formació d’aquesta, ja que és qui rep i processa la informació dels mitjans de comunicació i interactua amb ells. En aquest grup es produeix una segona mediació o procés d’influència cap a la gent. Són els individus aillats, no subjectes a la comunicació directa o indirecta amb els líders, els que són més vulnerables per als mitjans perquè en ells no te lloc la cadena de mediació.
 * <span style="font-family: "Times New Roman",Times,serif;">Paul Felix Lazarsfeld ||

<span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">

<span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">Les crítiques al seu treball el van enfrontar a altres plantejaments teòrics, i el van allunyar de [|l'escola de Frankfurt] i les corrents crítiques del pensament nord-americà i europeu, que el van acusar de contradicció entre un pensament polític progressista i la seua pràctica d’investigació al servei de corporacions institucionals. <span style="font-family: &#39;Times New Roman&#39;,Times,serif;">El que critiquen del seu treball és la divisió clara entre actius i passius, l’oblit dels no-participants, que pot haver més de dos etapes en el procés d’influència, que els líders d’opinió no són imprescindibles, i que és un model poc aplicable a circumstàncies especials.

<span style="font-family: &#39;Times New Roman&#39;,Times,serif;">BIBLIOGRAFIA

<span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">INFOAMERICA. "Paul F. Lazarsfeld" [en línia]. [Data de consulta: 3 de maig de 2018]. Disponible a: https://www.infoamerica.org/teoria/lazarsfeld1.htm

<span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">TEORÍAS DE LA COMUNICACIÓN. 2Modelo de Paul Felix Lazarsfeld" [en línia]. [Data de consulta: 3 de maig de 2018 ]. Disponible a: <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">https://teoriacomunicacion1.wordpress.com/modelos-de-comunicacion/modelo-de-paul-lazarsfeld/

<span style="font-family: "Times New Roman",Times,serif; line-height: 1.5;">BIOGRAFÍAS Y VIDA. "Biografia de Paul Felix Lazarsfeld" [en línia]. [Data de consulta: 3 de maig de 2018 ]. Disponible a: https://www.biografiasyvidas.com/biografia/l/lazarsfeld.htm

<span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">BRITANNICA. "Paul Felix Lazarsfeld. American Sociologist. Britannica.com" [en línia]. [Data de consulta: 3 de maig del 2018]. Disponible a: <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">https://www.britannica.com/biography/Paul-Felix-Lazarsfeld

<span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">TEOCOMI. "Paul Felix Lazarsfeld. Teoria y medios de comunicación" [en línia]. [Data de consulta: 3 de maig de 2018]. Disponible a: <span style="font-family: Times New Roman,Times,serif;">https://teocomi.weebly.com/paul-lazarsfeld.html